OCR fix: Xenzai www.norsub.com - www.undertekster.no www.subscene.com
Historien er basert på virkelige hendelser
VI MENER DET
Jeg vet virkelig ikke hvorfor jeg er her, doktor.
Selvfølgelig er det vanskelig å holde hus på egen hånd.
Og det er krevende å oppdra fire barn, men de er så vidunderlige.
Og min ektemann er en god mann. Han arbeider hardt.
Det er bare en ting.
Noen ganger, om natten, -
- når han kommer til meg, -
- får jeg trang til å kløve -
- det fete, skallede hodet hans med en kjempediger øks.
Bare en følelse som griper meg mange, mange ganger om dagen.
En følelse av ...
... forventning, av sult.
Hvordan holder De ut dette engelske været?
Jeg er så trist at jeg ikke kan synge.
Jeg åpner munnen ...
Ser De? Ikke en tone.
Og nå er det to år siden min kjære Alistair gikk bort.
En skulle tro jeg var for gammel til å ha disse følelsene, -
- men der er de altså.
IGLER
Jeg ba Dem rense såret og skifte forbindingen hans.
Doktor Richardson ba meg spare på materiellet.
Er han gal? Såret må holdes rent for å unngå blodforgiftning.
- Blodforvitring? - Blodforgiftning.
Betennelse. Fra bakterier som kommer inn i såret.
Bakterier. Bittesmå vesener som trenger inn i kroppen -
- og forårsaker smerter, feber, infeksjoner ...
- Det tror jeg ikke jeg har. - De kan ikke se dem. De er usynlige.
Vennligst hent et beger karbolsyre og en ren bandasje.
Ja, doktor.
Altså ...
Hvis Richardson bestemte, ville vi operert i kloakken med rustne sager.
Og alle ville fått Beekmanpiller, uansett hva de led av.
Granville, jeg ba sykepleierskene om ikke å skifte bandasjer?
Skitne bandasjer er et slaraffenland for bakterier.
Bakterieteori er noe vås. De skremmer pasientene med det.
Vås? Men Lister har bevist det. De nyeste tidsskriftene ...
Det er sludder, Granville. De trenger vi ikke, takk.
Et rolig ansiktsuttrykk, og jevnlig årelating.
Det er den moderne medisinens vesen.
Er De like rolig når beinet råtner, og det går koldbrann i det?
Når De amputerer? Når råttenskapen går i blodet og dreper henne?
Nok oppsetsighet. Legg fra Dem den bandasjen, -
- og årelat henne.
Se på henne! De kan tappe mer blod fra en nepe.
Gjør som jeg sier. Og gi henne Beekmanpiller for sikkerhets skyld.
De duger ikke til noe. De gir bare magekramper.
Jeg vil ikke se på at De myrder pasienter -
- bare fordi De ikke vil gjøre Dem kjent med nyere forskning.
Endelig er vi enige, Granville.
Huleboer ... !
Pass på!
Pass på trinnet, Bill.
God dag, mrs Copeland. Er Edmund hjemme?
Jeg vet ikke. Det er gjester tidlig og sent. Og ville selskaper.
Hvis ikke jeg var så glad i hans foreldre, så forlot jeg stedet.
Og alle elektriske apparaturer. Det er brannfarlig.
- Jeg prøver arbeidsværelset. Takk. - Hvorfor arbeider dere ikke?
Forsiktig
Dere må snu den.
Det var ikke det du skulle.
God dag.
Å nei. Du er ikke blitt avskjediget igjen, vel?
Ærlig talt, Edmund. Legevitenskap i England er livsfarlig.
Ikke rart de har lagt likhusene inntil sykehusene.
Dette er 80-årene. Vi burde vært midt i en medisinsk revolusjon.
Er det for mye forlangt at man bruker vitenskapens gaver, -
- fremfor å drepe folk til høyre og venstre?
Nå du sier det ...
- Hva skyldes bråket utenfor? - Min nye generator.
Du kjøpte da en i fjor.
Avlegs. Denne er halvt så stor og yter dobbelt så mye.
Jeg hadde aldri trodd jeg skulle si dette, -
- men jeg har mistet håpet.
Siden jeg var liten gutt, har jeg villet bli lege og hjelpe ...
... folk som faktisk trengte det.
Jeg begynner å frykte at verden vil gå meg imot.
Ja, men hva kan man gjøre?
Jeg kan åpne praksis og arbeide for en grådig pilletriller, -
- holde munn og håpe det gir meg levelig inntekt.
Eller jeg kunne gi deg 1 0 000 pund, da kan du gjøre hva du vil.
Jeg har sagt at du og din familie har gjort mer enn nok for meg.
Mortimer, jeg ville knapt savne dem.
Nei, men jeg må klare meg selv her i verden.
Du er sånn et vidunderlig middelklassemenneske.
Takk.
Forresten ligger det en ung mann og sover på trappen din.
Virkelig?
DOKTOR PEMBROOKES MAGEELIKSIR
God morgen. Mortimer Granville. Jeg har avtale med dr Dalrymple.
- Det er noen der inne nå. - Jaså.
Da venter jeg her.
Mine damer.
Nydelig.
Japansk, tror jeg.
Sjarlatan! Du vet like lite om en kvinnes behov som om ...
... månens atmosfære!
Du vet kanskje ikke at vi er midt i en sosial revolusjon!
Vi kvinner vil ikke lenger nektes vår plass i samfunnet.
Bare prøv å holde oss på kjøkkenet og i salongen, -
- men vi gir oss ikke før vi er velkomne på universitetene, -
- på arbeidsplassene og i valglokalet.
Hva stirrer De på?
Hjulene snurrer der inne, ser jeg. Synd jeg går glipp av produktet.
Den kvinnen var ...
- Hysterisk. - Ja, alldeles.
Meget vanskelig tilfelle.
Jeg har arbeidet på flere sykehus det siste ... året.
Guys, selvfølgelig. Charing Cross. Westminster.
Fremragende.
Old St. Thomas'. Poplar og Stepney syke-asyl.
- Imponerende. - ... Svinnsottklinikk.
Det Kongelige Havbadlasarett.
De har bred erfaringsbakgrunn.
Men fortell meg, doktor, hva vet De om hysteri?
Ikke noe.
Ikke noe? Men det er en av vår tids største plager.
Jeg vil våge å påstå at halvparten av Londons kvinner lider av det.
Det skyldes hyperaktiv livmor. I sin mest alvorlige form -
- krever det drastiske inngrep. Innleggelse. Sågar operasjoner.
Men milde former: nymfomani, frigiditet, melankoli, angst.
- De er lette å behandle. - lnteressant.
La meg komme til saken. Jeg trenger sårt til assistanse.
De så køen i venteværelset. Jeg har, så å si, ikke nok hender.
Jeg ville vært ytterst takknemlig for enhver plass som lot meg -
- tilby mine pasienter lindring uten å risikere å drepe dem.
Jeg har behandlet tusener, og har ennå aldri mistet en pasient.
Men jeg vil ikke lyve for Dem, Granville.
Det er ensformig, trettende arbeide. Er De i form?
Jeg skyr ikke hardt arbeid, utført til gavn for våre svakeste.
Fenomenalt.
Skal vi si tre pund uken?
- Tre? - Fire, da. Og kost og losji.
Da sier jeg ja.
Vi skal utrette store ting sammen, Granville.
For et grep ... !
Frokost er kl åtte, middag kl seks. Værelset Deres er ...
Emily, hils på min nye assistent.
Dr Mortimer Granville. Min datter Emily Dalrymple.
- Til tjeneste, frue. - En fornøyelse å møte Dem.
Emily er husets engel.
Siden min kone Melodia gikk bort, har hun ledet husholdningen.
- Og er opptatt av vitenskap. - Ikke skryt, far.
La meg gjette. Geologi?
Botanikk?
Lepidopterologi?
Frenologi.
Ja.
Jeg kan forsikre Dem om at frenologi er en eksakt vitenskap, doktor.
Størrelsen og plasseringen av bulene i hodet avslører personligheten.
- Hvis man kan tolke dem. - Jeg antyder ikke ...
Vi får demonstrere metoden for vår unge skeptiker.
Det blir trivelig. Vær så god.
Doktor Granville, De har den mest velformede nimbus jeg har sett.
- Nimbus? - Han besitter stor visdom.
Og Deres mastoide bihuler er meget fremtredende.
Doktor, De er virkelig medfølende, ikke sant?
- Jo ... - Hva mer? Hva mer?
Det er jeg virkelig lei for. Det er bare ... Deres trombe er veldig stiv.
Så strittende at jeg ble forskrekket.
En stiv trombe? Unnskyld. En stiv trombe?
Det varsler berømmelse.
Omenn jeg har stor respekt for Deres metode, så har De feiltolket meg.
Jeg er en enkel lege. Jeg higer ikke etter berømmelse.
Jeg kan forsikre Dem om at Deres trombe er nøkkelen til Deres fremtid.
Uaktet om de søker den eller ikke, vil De finne berømmelse.
Ohoi!
Hvem er det?
Får jeg spørre hvem det er?
Mr Stanton?
Kan De høre meg?
Kan De høre meg nå?
Ja. Dette er Edmund St. John-Smythe.
Nei, jeg arbeider ikke for Telefonkompaniet.
Jeg har installert en telefon og ville prøve den, -
- og De var den eneste jeg kunne bli satt over til.
Det lyder fantastisk. Jamen, bare fortsett. Farvel.
Forstår du at jeg tvers over London snakket med en advokat nå?
- Om hva? - Ikke noe.
- Da ser jeg ikke verdien. - Han er langt borte.
Og allikevel kan vi snakke sammen.
- Tror du det blir populært? - Vet ikke. Tenk om alle hadde en.
Jeg har fått en stilling hos Londons ledende ekspert i kvinners helbred.
Så skrekkelig. Når må du begynne?
I morgen.
Jeg gleder meg faktisk.
- Hvem er hun? - Hva for noe?
Datteren hans. Emily Dalrymple. Jeg møtte henne bare kort.
- Men hva? - Edmund, hun er storartet.
Engelsk dyd og kvinnelighet i egen person.
Jeg er sjanseløs.
- En lege. Hva mer vil hun ha? - En av hennes stand.
Oppskrytt. Litt moro og en stiv pikk er det en pike vil ha.
- Og det vet du fordi ...? - Jeg har lest det i et magasin.
Jaså.
For Mortimer Granvilles endeligt. Engang en god student, -
- sist en visjonær lege for de fattige, -
- og nå håndleder han anspente, aldrende kvinner.
Edmund St. John-Smythe. Ungkar, velgjører, elendig student.
Deltidsdrukkenbolt, seksuell avviker, som ødsler tid og penger.
Særlig på det som angår elektrisitet.
- Skål for telefonen. - For dronningen.
Skål for å ringe dronningen i telefonen.
God dag.
- God morgen, mrs Parsons. - God morgen.
Dette er dr Granville. Han skal assistere meg.
- Gleder meg, mrs Parsons. - Doktor.
Legg merke til hvor blek hun er. Hvordan har vi det? Stadig anspent?
Ja, doktor. De forstyrrende tankene vi nevnte har jeg hatt hele uken.
Ja.
Medisinen tilbyr de hysteriske et overflødighetshorn av behandlinger.
Varme bad, kalde bad, spyling, hypnose, sågar rideturer til hest.
Jeg foretrekker en mer håndfast metode.
Jeg begynner gjerne med en dråpe moskusolje.
Og så litt liljeolje. En god skvett.
- Er De klar, mrs Parsons? - Ja, doktor.
Så begynner De med pekefingeren. Et varsomt trykk.
Og så langsomt, langsomt rundt i sirkelbevegelser.
Stadig varsomt trykk.
Litt som å klappe seg selv på hodet og gni seg på magen.
Vulvamassasje ble utbredt av Pieter van Foreest i det 1 6. århundre.
Han foreskrev det særlig for enker og kvinner fra religiøse ordner.
Men nå om dagen, i en klinikk og med en utdannet lege, -
- er det den enkleste og mest effektive behandlingen.
Et godt, jevnt trykk. Det er nøkkelen.
Takk, doktor. Takk.
Og bruk naturligvis mer olje, om nødvendig.
Ser De virkningen, doktor?
Kortpustet, rødme i huden, og øyelokkene flagrer, rykninger.
- Kom igjen, ganger! - Og utbrudd. Alt helt normalt.
Bare en uvilkårlig reaksjon på behandlingen.
Kom igjen! Kom igjen. Opp og over!
Rolig nå, mrs Parsons.
Et godt, stabilt trykk. Det er nøkkelen, Mortimer.
Hypp! Hypp!
Rolig nå, mrs Parsons. Rolig. Heftig utvortes stimulans -
- vekker smerte-nytelsesreaksjonen, og fremprovoserer hysterianfall.
Derved tvinges livmoren tilbake på sin rette plass.
Det kvinnelige kjønnsorganet er jo ute av stand til å oppleve nytelse -
- uten penetrasjon av det mannlige kjønnsorgan.
Som De ser, Granville, en ytterst tilfredsstillende paroksysme.
Jeg tror vi kan erklære tiltaket for vellykket.
- Hva mener De, mrs Parsons? - Det er så en steiler, dr Dalrymple.
- En imponerende demonstrasjon. - Og de nagende tankene? Takk.
De er vekk, doktor.
Fabelaktig. Fabelaktig. Samme tid neste uke?
Samme tid i morgen, vil jeg tro.
Alt med måte, mrs Parsons. Alt med måte.
Er det deg, Sarah?
Bom, Charlie.
Litt saus? Den er nydelig til fisken.
Takk.
Far var anglikansk prest i Mortlake.
Dessverre døde han og mor i siste kolerautbrudd da jeg var barn.
De dro til London for å hjelpe, men ble smittet selv.
Så redselsfullt.
Det er vel derfra De har Deres medisinske interesse.
Lord St. John-Smythe hørte det, og uten tanke på kostnad -
- åpnet han sitt hjem for meg og bekostet oppvekst og skolegang.
Som man kunne forvente av en mann av hans stand.
Det fins ikke større velgjerning enn å gi utdannelse.
- Har De lest Samuel Smiles? - Er noen annen mer fornuftig?
Musikk, filosofi.
Frenologi. De er en kvinne med mange talenter, miss Dalrymple.
Det er gjennom gavmildhet, barmhjertighet og kristen godhet, -
- at Englands forkynnelse er blitt ...
God aften, far. Unnskyld at jeg er så sen.
- Nydelige øreringer. - God aften, Charlotte.
- Du holder vel din sti ren? - Stort sett. Et glass vin?
Husker De min datter Charlotte? Min assistent Mortimer Granville.
God aften. Hyggelig å møte Dem. Pass på at De ikke stikker Dem, doktor.
- Vi spiser middag klokken seks. - Unnskyld.
Lizzie Burke fødte sitt åttende barn i dag. En liten pike.
Hun lå feil vei. Det tok en evighet. Det var utrolig.
- Må vi snakke om det ved bordet? - Emily.
- Doktor Granville, liker De fisken? - Den er fersk og passe trukket.
- Emily, er pastinakken god? - Det holder.
Jeg prøver bare å konversere høflig.
Doktor Granville, hva mener De? Barnefødsler.
Et emne man ikke bør diskutere ved bordet, eller et livets mirakel?
Jeg syns medisinske spørsmål bør overlates til legene.
Den eneste legen hos oss kan ikke føre skalpellen uten en krukke gin.
Hva mener De, da?
Charlotte er matmor i et fattighus i East End.
Dessverre har det berøvet henne sansen for punktlighet og pli.
Det er nok sant. Jeg burde vel sagt ''vent litt'' til Lizzie.
''Jeg må hjem, så jeg ikke kommer for sent.''
Hvorfor kommer du overhode hit, hvis det bare er for å forstyrre?
Det er ikke bare derfor. Vi mangler kull. Kan jeg få ti pund?
Nei, som jeg sa til deg i går, -
- så vil jeg ikke støtte deg i det der lenger.
- Jeg trodde ikke du mente det. - Trengs det før du sanser deg ...
Jeg har latt deg fare rundt i Londons gater nattestid altfor lenge.
Gater som jeg frykter selv ved høylys dag.
Jeg har måttet ansette -
- uerfarne stuepiker for å tekkes deg, men nå er det slutt.
Gi meg medgiften min, far.
Så du kan ødsle den bort på gledespiker og fabrikkarbeidere?
- Ikke før du gifter deg. - Heller by meg frem til kosakkene.
- Pastinakken er deilig, hva? - Den er nydelig til fisken.
Søsteren din er gifteferdig. Det er ikke rimelig mot henne.
Nei! Det sømmer seg ikke!
Gi opp stillingen i fattighuset!
- Før det får du ikke en penny til. - Da kommer jeg aldri hit mer.
Ikke for noenting. Du kan true med forsakelser og fattigdom, -
- med et liv i sult og elendighet, men jeg viker aldri fra -
- det jeg vet er mitt livs sanne formål.
Og ikke smell ...
Smeller hun alltid med døren?
Et særlig vanskelig tilfelle.
God natt, doktor.
Hvordan kan det være, miss Dalrymple, at De er så perfekt, -
- og Deres søster er så ... så oppfarende?
Jeg er vel neppe perfekt, doktor.
Og Charlotte har bare så mange sterke følelser.
Kjente De henne, ville De sett hvor klok og gavmild hun er.
Hvis en så vennlig og blid som Dem føler det om henne, -
- skal jeg aldri si noe vondt om henne.
- God natt, doktor. - God natt, miss Dalrymple.
Dere er raske om morgenen.
- Kom igjen, Frank. - Det er veldig kaldt her, ikke sant?
Kom igjen.
Kom igjen, Frank.
- Hvordan går det i dag? - Fint. Han bare savner moren sin.
Jeg tenkte på deg her i morges. Vet du hva vi begynner med i dag?
Tegning.
La oss få varmen. Kom inn og få frokost.
- Unnskyld meg. - Det gjør ikke noe, kjekken.
- Molly, ikke sant? - Ja.
Folk kaller meg Molly Slikkeri.
Slikkeri? Et usedvanlig kallenavn.
Litt slikkeri ...?
Nei. Nei takk.
Bare seks shilling for herren, og det tar bare et minutt.
Maken til sjenerøst tilbud ... Men jeg har en travel dag.
Kanskje en annen gang. Å nei.
Det jeg mener er ... Unnskyld meg.
Som du vil.
William sa til Paul at kjekke gutter ikke sier sånt.
- Er alt i orden, Fannie? - Ja, det er ikke noe.
Fannie, hva er i veien?
Det er George. lgjen.
Jeg tror vi havner på gata denne gangen.
- Nei, det kan jeg ikke ta imot. - Jo, ta dem nå.
Strake veien til huseieren. Ikke noe sommel.
- Vi kan snakkes i kveld. - Ja.
Mrs Bellamy, ikke sant?
Jeg er doktor Granville.
- Gleder meg. - Har De vært her før?
- Kjenner De prosedyren? - Det gjør jeg.
- Går det bra? - Ja. Takk.
Som sagt er De i veldig gode hender, mrs Bellamy.
- Takk, doktor. - Farvel.
Skal vi begynne?
Beklager.
- Er alt i orden? - Jada. Takk.
Da begynner vi.
Hvis noe føles ubehagelig, så bare si fra.
Nei, det er veldig godt. Takk, doktor. Veldig godt.
Nei.
Det er et nødstilfelle. Stillingen er fortvilet.
- Det er helt umulig, frue. - Jeg gjør hva som helst.
Mille grazie.
Ingen årsak, signora.
Neste.
- De avviser pasienter nå. - Jaså? Har jeg ikke fått med meg.
Det er pga. Dem, det.
Denne er visst ødelagt.
Noe galt med hånden Deres?
Det bare stakk litt.
La meg.
De har visst funnet Dem til rette.
De har kanskje merket at jeg ikke blir yngre.
Og med to døtre har jeg ingen til å føre praksisen videre.
Jeg undret meg på om De kunne tenke Dem å bli medeier.
Far, for et vidunderlig forslag.
Jeg er målløs.
Og hvis alt går fint, kan det hende De ender med denne praksisen.
Siden min kjære kone Melodia gikk bort, må hun hvile i fred, -
- har Emily passet husholdningen med stor omhu.
Jeg nærer ingen tvil om at hun kan bli en god legekone.
Hun har jo erfaringen.
Bedårende.
Jeg håper ikke jeg må bli her til etter aftens hver dag.
- I morgen er alt i rute igjen. - Det håper jeg.
Kom inn her. Sett deg ned.
Jeg er redd Deres far ikke er her.
Og vi tar bare imot etter avtale.
- Fannie brakk ankelen. - Fisk, takk.
Det skyldes rom. Det var det eneste jeg kunne døyve smertene med.
Ellers er jeg ikke tilhenger av drukkenskap, men fornuftig.
- Skal vi se. - Vi har ingen penger, må jeg si.
- God kveld, miss Smalley. - God kveld.
- La oss få henne inn. - Takk.
- Jeg har ikke underbenklær. - Sikkert en forglemmelse.
Vil De se?
- Hva er disse til? - Det forklarer jeg senere.
Bra.
- Fannie. - Ja?
Nå skal du telle til tre. Kan du det?
Ja, det tror jeg da. En, to ...
- De sa tre, for helvete. - Hun svimte visst av.
Tilgi meg. Hun skulle tenke på noe annet. Jeg trenger gips.
- Har far legeutstyr? - Restvare fra Krimkrigen, tror jeg.
- Noe galt med hånden? - Den er litt stiv.
- Hvorfor føre strid med Deres far? - Min far.
Han har aldri vært i fattighuset.
Gid han hjalp folk som Fannie i stedet for dette fjaset.
Dette er også viktig. Den er litt for våt.
Hysteri rammer annenhver kvinne i London, og det alvorlig.
- Da har dere nok å gjøre. - Det hjelper mot arrighet.
- Finner De meg arrig? - Jeg så bare kjeft og dørsmelling.
- Jeg har mine meningers mot. - Og få venner, vil jeg tro.
Bra. Du må hit igjen om seks uker, når gipsen skal av.
- Takk, doktor. - Ja, De har vært til stor hjelp.
Hvis De anspente fruene kjeder Dem, så kom og besøk oss.
God dag, Mortimer.
Sitt ned.
Emily ... Jeg har ... Å, Emily.
Jeg har tenkt på noe.
Hvis det skulle gå som Deres far har foreslått, -
- og jeg en dag arver praksisen, hva ville De mene om ...
... en forbindelse?
Mortimer.
Det ville vært meg en ære.
Aller mest fordi det ville glede min far så.
Jaha.
Javel, da er det på plass.
Plikten først, som alltid, Emily.
Livet har liten verdi hvis ikke plikten helliger det.
Granville?
Har De et øyeblikk?
Jeg må insistere på at De ikke hjelper Charlotte ytterligere.
Det forlenger bare forholdet hennes til de folkene og det stedet.
- Kvinnen hadde brukket ankelen. - Jeg beundrer Deres pliktfølelse.
Men vi kan ikke ha løsarbeidere her på klinikken.
Dette er en meget eksklusiv, og ikke minst lukrativ, praksis.
- Det tar seg ikke ut. - Jeg har avlagt en ed.
Jeg trodde vi var kommet til enighet om Deres fremtid her.
- Det var det siste, miss. - Takk, Jack.
Det er 50 kg i dag pluss det på regningen.
Det blir syv shilling og seks pence.
Får jeg betale på fredag?
Dessverre, miss. De ba meg kreve kontant betaling.
Kan du fortelle ham du arbeider for at min far, doktor Dalrymple, -
- har lovt å donere et stort beløp til fattighuset -
- neste fredag, og at jeg gir ham pengene selv?
Jeg skal overtale ham. Jeg setter stor pris på alt de gjør.
- Min sønn sier De er eiegod. - Hysj. På fredag.
Mortimer, må du gå med det gyselige støttebindet?
Jeg må finne en måte å behandle disse kvinnene på.
Jeg tror franskmennene har hatt hell med å bruke tungen.
Det gjelder pasientene mine.
- La gå. - De trenger meg.
For aller første gang føler jeg at jeg gjør nytte.
Å, ditt lavtrykk. Ingen fare. Det går nok bra.
Jeg skulle ønske jeg var like optimistisk.
Unnskyld. Unnskyld.
Doktor Granville. God dag.
- Er De uskadd? - Det tror jeg, ja.
Takk.
Er De ferdig nå, doktor?
Edmund, dette er Emilys søster Charlotte Dalrymple.
- Edmund St. John-Smythe. - Edmund Smythe fra avisene?
Jeg gikk i selskapet for å glede en venn, -
- og jeg sverger at jeg aldri hadde sett den hesten før.
- De moret Dem visst. - Ja, faktisk.
- Hva bringer Dem til West End? - Jeg tigger. Dessverre uten hell.
Miss Dalrymple driver et fattighus i East End.
Jeg må videre. Hånden Deres ser ikke bedre ut.
Det må være et slit å henrykke halve byens kvinner.
Man blir ikke akkurat henrykt.
Det spørs nok om en rykker i brisken eller det som ligger på den.
Farvel.
Er det en kruttkjerring, det?
De vet hvor høyt vi beundrer Deres iver.
Og vi er gamle bekjente av Deres far, men slikt De arbeider med -
- er ikke annet enn samfunnets berme.
- Jeg ser ikke at omsorg hjelper. - Kanskje et lån, da?
- Et lån? Hvor mye? - 200 pund.
Vanligvis må man stille sikkerhet for et lån.
De tilhørte mor. De bør dekke lånet, og vel så det.
De kan få 200 pund til åtte prosent rente.
De må forstå at dette er en ren forretningsavtale.
- Vi nøler ikke med å inndrive. - Det forstår jeg. Takk.
Mr Huddleston, takk for Deres tid og oppmerksomhet.
Og takk til Dem, mrs Huddleston. Dette betyr så mye for så mange.
Takk. Takk.
Skandaløst!
Hallo?
Doktor Granville. Leter De etter pasienter?
Kvinnene her har det dessverre for travelt med dagen og veien.
De snakker alltid forhastet.
Jeg kom for å se til Fannies ankel.
Et hjemmebesøk?
Det er vel ingen skade i å sørge for pasienter?
Overhode ikke.
- Ingen smerter? - Nei.
- Jeg ville fulgt henne hit fredag. - Jeg var i nabolaget uansett.
Eller i nærheten av nabolaget. Hvordan føles det?
- Bra. - Vil De ha en kopp te?
Det er da det minste vi kan by Dem.
Da takker jeg ja. Du må hvile deg et par dager.
Fint. Det tar bare et øyeblikk. De kan vente der inne.
- Hei. - Vent litt.
Jeg har snart kommet til den spennende delen.
Takk. Jeg ville aldri fått sove hvis jeg ikke fikk med slutten.
- Melk, doktor? - Gjerne.
Vi bruker det mest som lekerom, men vi underviser litt her også.
- Politisk propaganda, vil jeg tro. - Mest regning og lesing.
Fra tid til annen sniker vi inn noe fremskrittsvennlig.
Det vil De nok like. Se her, for eksempel.
Her vasker barnene hender. Vi bruker sepe og kokt vann.
Vi gjør vårt beste for å holde huset rent, -
- men det kommer inn uante mengder skitt og bakterier.
- Kjenner De til bakterier? - Jeg leser også bøker.
Jeg prøvde å lære legestanden at håndvask forebygger sykdom.
- Uten hell. Her lærer barna det. - Og med stort hell. Jeg vet det.
Foreldre er en annen historie, men engang vil barna lære dem det.
Bravo.
Vi prøver å tilby kvinnene det som gir resultater med en gang.
Varme måltider, et trygt sted for barnene og felles klesvask.
Kan vi lette hverdagen deres, kan vi begynne på det viktigste, -
- nemlig å endre deres sinn.
- De er jo sosialist. - Sosialist?
Og hva om jeg er? Er det ikke åtte roere i en båt?
Sosialisme er ikke noe annet enn en gruppe som samarbeider.
Hvis kvinner sto sammen, hvis de ikke var så redde ...
- Hvem vet hva vi kunne oppnådd? - Og denne revolusjonen ...
- Er dette hovedkvarteret? - Selv en liten sten kruser dammen.
Og dette huset likner jo litt på en dam.
Bygningen ved siden av -
- og den bak er til salgs for 2000 pund.
Slå dem sammen, så er det ikke bare et klasserom og et kjøkken, -
- da har vi hage, ordentlig skole og kanskje til og med legeklinikk.
- 2000 pund? De sikter høyt. - Det syns jeg ikke.
Jeg vet at kvinner vil få stemmerett før jeg går bort.
Og lik rett til utdannelse og rett til å råde over egen kropp.
Og jeg vil gjerne bidra litt.
Selvsagt. Og etterpå kan De lære dem å fly.
Vent og se, doktor. Jeg gleder meg til å se ansiktsuttrykket Deres.
Deres lidenskap og pliktfølelse er beundringsverdig.
For å være ærlig, så får jeg mer ut av det enn de gjør.
De får bare mat på bordet og rene klær. Jeg får et verdifullt liv.
Og jeg bestemmer arbeidstiden selv.
Faktisk ...
... kunne jeg trengt legehjelp på mer regelmessig basis.
Brukne ankler er det minste.
Barna er feilernært, har engelsk syke, skjørbuk, kolera og tyfus.
Alt det kan man forebygge med de rette midlene.
- Jeg er dessverre veldig travel. - Bare to helgedager i måneden.
- Det tror jeg ikke jeg har tid til. - Bare noen timer en søndag.
- Dessverre, miss Dalrymple. - Vær så snill?
Jeg kan dessverre ikke hjelpe Dem.
Kan ikke?
Eller vil ikke?
Det er litt mer komplekst enn som så.
Jeg vet det. Far tillater det ikke, hva?
Er det derfor De kom hit?
Så jeg ikke skulle ta med Fannie til hans fornemme praksis?
Takk for teen.
Løp av sted, doktor. Tilbake til Deres ... tåpelige, behagelige liv.
- Mrs Castellari, doktor. - Send henne inn.
- Hvorledes går det? - Jeg er veldig trist, dottore.
Fint, fint. Legg Dem ned.
Deres hånd er så kald, dottore.
Unnskyld, mrs Castellari. Det glemte jeg.
Ja.
Er det bedre?
Jeg tror det holder for i dag, dottore.
Går det bedre?
Mrs Castellari. Mrs Castellari.
Jeg kan forsikre Dem om at dette aldri har skjedd meg før.
De har brakt hele min praksis i miskreditt.
- Jeg er fryktelig lei for det. - Det er dessverre ikke nok.
De er langt mer ufør enn De lot meg tro.
Mrs Castellari sier De ikke gjennomførte behandlingen.
Og mrs Parsons har sluttet helt å komme hit.
Hvis De kan gi meg en sjanse til, så kan jeg forsikre Dem om ...
Nei. Jeg trodde jeg kunne betro Dem ...
... min praksis og min familie. Og mitt gode navn og rykte.
Men jeg tok tydeligvis feil. De er avskjediget.
- Doktor. - Avskjediget!
Beklager så meget.
DR PEMBROOKES MAGEELIKSIR
Jeg er ferdig, Edmund. Fullstendig nedkjørt.
Jeg hadde det perfekte livet innen rekkevidde, og mistet det.
Alt sammen for kramper i hånden.
Du godeste, noen telefonerer til meg. Ohoi!
Jeg visste ikke De hadde telefon.
Jeg er veldig smigret, ja.
Naturligvis.
Hvor er Deres?
Virkelig? Det var et fint sted.
Min er på leseværelset. Leseværelset.
- Hva? - Milde himmel.
Nei, jeg oppfinner et nytt rengjøringsredskap.
Ja. Utmerket.
Ja. La oss endelig holde forbindelsen ved like.
Jeg må av sted nå. Farvel.
- Ikke stopp. - Jeg tror du liker det for godt.
Hånden blir varm, det prikker.
- Det kjennes helt inn i knoklene. - Jaså?
- Slå den på igjen. - ''Vær så snill''.
Det er jo helt fabelaktig.
Det kaller jeg et godt, jevnt trykk.
Går den fortere?
Kom igjen.
Å gud, ja. Akkurat der.
Fjærene mine!
Det var virkelig på flekken!
Fordømt. Lukter det brent her?
Men du sa jo selv du kjente vibrasjonen dypt inne i hånden.
Jeg vet det, men den er klosset, grov og upresis.
Den minner lite om bevegelsene og trykket jeg arbeider med.
- Det så ikke ut til å gjøre vondt. - Det innrømmer jeg.
Du kan komme i kritthuset hos dr Dalrymple og Emily igjen.
Vi tar ikke en farlig, eksplosiv, uprøvd elektrisk innretning -
- og trykker den mot en kvinnes mest ømfintlige deler.
Sånn.
Jeg tror jeg kommer til å angre på dette her.
Hvem skal vi prøve den på?
Vanligvis stiller jeg ingen spørsmål for fem pund.
Men det er med en mann. Dette er noe annet.
Vi tror ikke det gjør vondt, men i så fall stopper vi.
Molly, en kort stund kan du bli en av teknikkens pionerer.
En oppdagelsesreisende for imperiet. Og kanskje bli medisinens pioner.
- Og vi betaler på forskudd. - Hvorfor ikke?
Olé.
Bare kom an.
- Gjør det vondt? - Nei.
Jeg bare skvatt litt.
- Skal jeg holde opp? - Nei. Vi prøver igjen.
Denne gangen er jeg klar.
Akkurat der, ja.
Nydelig.
Å gud.
- Hvordan føles det, Molly? - Helt fantastisk.
Vil du si du fikk en paroksysme?
Tre, hvis jeg ikke tar feil. Midt i ble det litt uklart.
lmponerende.
Hva kaller du den?
Jeg tenkte på Fjærdusken.
Finn på noe fort, så ei jente vet hva hun skal be om.
- Pølsevev. - Jeg gir Dem mitt æresord.
Tre paroksysmer på fem minutter.
- Og ingen skader? - Hun var tilfreds med utfallet.
- Man tar ikke en skjøge på ordet. - Det er derfor vi må prøve her.
Legevitenskapen krever en grundig undersøkelse.
Og hva er bedre enn å begynne med kvinner som lider av hysteri?
Etter min mening er forandring sjelden gunstig.
Jeg mener vi står på terskelen til noe helt ekstraordinært.
Hvis vi oppnår halvt så mye her, får De ta all æren.
Og ikke bare penger. Berømmelse.
Tre paroksysmer på fem minutter?
La gå. En prøve, men kommer hun til skade, er det verst for dere.
- Gnieren. - Vibrøren.
- Dinglevingler. - Paroksysmatoren.
- Trollmannens Lærling? - Og jeg kommer ikke tilbake.
- Eksaltator? - Disseren?
- Aldri. - Hva med Hvineren?
Dere vil trenge en større avtalebok.
Elektrisk massasje? Jeg vet ikke helt.
Maskinen er like god som eller bedre enn noen annen behandling.
Og siden De var så utilfreds sist, tilbyr jeg Dem behandlingen gratis.
Jeg stoler på Dem, dottore.
Dette er Edmund St. ... Min elektrisitetsassistent.
Det er litt overraskende i begynnelsen, -
- men det venner De Dem til.
Alt i orden, mrs Castellari?
DR. DALRYMPLES ELEKTRO- VIBRATOR-MASSASJE-KLINIKK
Bravo!
Utmerket.
INNBYDELSE: M. GRANVILLE OG EMILY DALRYMPLES FORLOVELSE
Husk å sette lenke på porten. Og jeg satte et lys på kjøkkenet.
Gå nå, og hygg Dem.
Det tror jeg jeg vil. Farvel.
Doktor Mortimer Granville.
God natt, Marjorie.
- Beklager. Vi stenger nå. - Få henne ut.
Nei!
200 pund med renter, ellers låser vi porten.
- Men jeg har ikke penger! - Da låser jeg den.
Slipp meg!
Det fins ikke heldigere mann i London.
Miss Dalrymple.
Miss Charlotte Dalrymple.
Unnskyld meg, mine damer.
- Miss Dalrymple. - Doktor Granville. God aften.
Gratulerer. Jeg er sikker på at De vil gjøre min søster svært lykkelig.
- Er det noe galt? - Nei da.
Jeg har bare aldri sett Dem så ...
- Så ... - Formelt antrukket?
Jeg skulle si ''ren''.
Mr John Hampden.
Kvinner nyter kjødets lyst like mye som menn.
Det er ikke nytelse, men behandling av nervesystemet.
Ja. Og for en guinea, det er jo et røverkjøp.
Men det jeg mener er at ifølge Deres diagnose -
- er hysteri årsaken til alt fra søvnløshet til tannpine.
Det er bare en sekkediagnose for frustrerte kvinner -
- som er tvunget til å bruke tiden på huslige plikter -
- og sine snerpete, selviske menn, som ikke vil eller kan -
- elske med dem ordentlig, eller ofte nok.
De har sterke meninger om menn, enda De ikke har en selv.
Hvis De ikke tror meg, så spør pasientene Deres.
Er det ikke ironisk at De bruker min forlovelsesfest -
- til å lufte Deres negative syn på ekteskapet?
Jo, men De må innrømme at menn har det bedre enn kvinner.
For oss er det bare husarbeid og oppvarting av tåper.
- De gjør nok en tåpe svært lykkelig. - Det er ikke nok for de fleste.
- Ville det vært nok for Dem? - Jeg er ikke kvinner flest.
Jeg vil ha en partner. En likemann.
Men jeg skal ikke fylle livet med å stoppe strømper og stelle hus -
- til hjernen min blir som pudding.
- Blir? - Var det noen som sa pudding?
Får jeg presentere miss Dalrymple? Lord og Lady St. John-Smythe.
- Charlotte ''Pudding'' Dalrymple. - En fornøyelse. Jeg elsker pudding.
Vi er så glade på dine vegne, Mortimer. Vi er så stolte av deg.
- Takk. - Nydelige øreringer.
- Takk. De tilhørte min mor. - Vil hun delta her i kveld?
Nei, min mor er død.
Bare ikke vi kastet bort en invitasjon på henne. Og Deres far?
Er han også død?
Han har det fint. Jeg har ikke sett ham, men han kommer snart.
Fortere, for pokker!
- Opp med farten! - Javel.
Vi må ikke la ditt livs kjærlighet vente, kjære.
Skål for det lykkelige paret. Vit at nøkkelen til lykkelig samliv -
- er evnen til å kunne nyte en god krangel.
Men husk å la ham vinne fra tid til annen, kjære.
Nei da ...
- De har visst misforstått. - Jeg ville heller hatt Edmund.
Edmund? Gode Gud, henne var det liv i.
Absolutt.
- Hvem er den mannen? - Det er min far.
- Var ikke han død? - Får jeg presentere dr Dalrymple?
Og dette er min forlovede, Emily Dalrymple.
- Forlovede? Men jeg trodde ... - Glem det. Gleder meg møte Dem.
Miss Dalrymple.
- Tilgi at vi er så forsinket. - Ingen årsak.
- Håret Deres er dristig, Emily. - Det tok tid å få det helt opp dit.
Skal vi ta runden?
- Portvin, doktor? - Unnskyld?
- Nydelig. - Hvordan møtte De vår Mortimer?
- Fortryllende selskap. - Ja, ikke sant?
- Hva interesserer De Dem for? - Musikk. Jeg liker å lese.
Frenologi.
Mortimer er så beskjeden. Han nevnte ikke at De er så begavet.
Frenologien er personlighetens kart, hvis man kan det.
Vi selger maskinen til leger over hele London.
- For god betaling, selvsagt. - Jeg forakter forretninger.
Jeg også.
Mr og mrs Huddleston. La meg presentere Dem.
- God aften, Charlotte. - God aften, mr Huddleston.
- Kjenner De doktor Granville? - Gleder meg.
- De får visst øreringene likevel. - Unnskyld oss.
- Beklager. - Det var litt sært.
Øreringene er pant for et lån til fattighuset som forfaller i morgen.
- Dette er min siste kveld med dem. - De tilhørte Deres mor.
Ja, det gjorde de.
Du gjør det du må.
Hun ville sikkert bifalt det.
Pokker!
Gjennom tidene har landets store ætter vært samlet i saler som disse -
- for å feire det forestående, to som smis i Hymens lenker.
Stopp henne!
- Charlotte! - Vil De ...? Hva skjedde?
De kom for å få penger. Jeg sa vi ikke hadde noen.
Hva skal det bety? De ga oss til mandag.
Jeg har ikke gjeldsbeviset lenger. Det har Deres far.
Ro deg ned. Jeg gjør bare det som er best for deg.
- Hva har du gjort? - Kjøpt gjelden av mr Huddleston.
- Nå stenger jeg fattighuset. - Slik handler en skurk.
Charlotte! Det er din søsters forlovelsesfest.
Fest? Hun blør! Skal jeg ta hensyn til en fest?
Gjør plass, takk. Unnskyld meg. Gjør plass.
- Nei, la henne være. - Dette er et privat selskap.
Jeg tar meg av dette her. Denne kvinnen trenger legehjelp.
- Hun kan ikke bli her. - Jeg har ikke gjort noe galt!
- Oppfør Dem ordentlig. - Kan vi diskutere dette på en ...
- Dette angår ikke Dem. - Slipp meg forbi!
Slipp meg forbi!
Pokker. Gikk jeg glipp av noe?
Min kjære.
LEGEDATTER FOR RETTEN
- Tenk at det skulle gå så vidt. - Vi må hjelpe henne.
Jeg har aldri gjort annet, Emily. Jeg prøvde å la henne få viljen sin.
Og jeg prøvde å være bestemt. Jeg aner ikke mine arme råd.
Mortimer, hun er min søster.
- Hva skal jeg gjøre? - Du må vitne for henne.
- Og si hva? - Sannheten. At hun er hysterisk.
- Men da må hun på nerveklinikk. - Bare sånn unngår hun fengsel.
Ro! Jeg vil ha ro.
Ro i salen.
Dette er saksforholdet, Deres Nåde.
For to uker siden, i vitners nærvær, overfalt Charlotte Dalrymple -
- en konstabel i tjeneste.
Var forseelsen hennes første, ville en kort fengselsdom strukket til, -
- men dette er ikke hennes første forseelse.
De ble anholdt i april for ordensforstyrrelse.
Jeg delte bare ut flyveblader for suffragettene på Trafalgar Square.
- Så ble jeg arrestert. - Politiets rapport sier følgende:
''Miss Dalrymple ble bedt om å forlate stedet, -
- hvorpå hun begynte å skrike og sprette omkring, -
- og da vi til slutt prøvde å legge henne i håndjern, -
- strittet hun imot på det voldsomste.''
- Det er ikke sant. - De snakker bare når De blir spurt.
Hvordan kan jeg forsvare meg når jeg ikke får snakke?
- Er det mer? - Dessverre, Deres Nåde.
- ''Oktober 79. Oppfordret til utukt.'' - Nei, det var ikke meg.
Min venninne Molly er gledespike. Var gledespike.
Siden har hun fått ansettelse som stuepike i min fars hus.
Noe mer, mr Squyers?
- Nei, Deres Nåde. - Nei, ikke noe mer.
- Hva med gavmildhet og medfølelse? - Meget beundringsverdig.
Men hjelpen hennes omfattet prostitusjon og overfall.
Tenk da om kvinner kom inn på universitetet ... !
Ja, det er lett å slå vitser om kvinners liv, ikke sant?
Jeg skulle gjerne sett Dem klare vår tilværelse bare en dag.
Det ville forvandlet munterheten til sympati og deretter fortvilelse.
Pass på. Symptomene Deres synes.
Til England fullt ut anerkjenner kvinners verd -
- vil det forbli et annenrangs land, til tross for sin enorme rikdom.
Bravo.
Nå er det nok.
Charlotte Dalrymple er ustabil, aggressiv og voldelig.
Det kan best beskrives som uhelbredelig hysteri.
For å underbygge påstanden vil jeg gjerne innkalle et vitne.
Vær så god, mr Squyers.
Jeg vil innkalle doktor Mortimer Granville, med rettens tilslutning.
Mortimer Granville.
Doktor Mortimer Granville?
Deres nåde.
Som vitne skal De si sannheten, hele sannheten og kun sannheten.
- Det skal jeg. - Hva er Deres navn?
Mortimer Granville.
Vi er alle klar over at De er en velkjent mann, -
- men vil De allikevel fortelle oss om Deres yrkeserfaring?
Jeg er lege, og behandler kvinner med diagnosen hysteri.
Og hvor mange kvinner har De behandlet?
- Flere hundre, minst. - Og med hell, antar jeg?
Vi har ikke fått mange klager.
Er det sant at tilfeller av uhelbredelig hysteri -
- krever innleggelse, og at livmoren fjernes?
Vennligst besvar spørsmålet, doktor Granville.
Ja.
Vanligvis, ja, men bare i de aller alvorligste tilfellene.
Takk, doktor. Vi har allerede gjennomgått -
- hvor vanskelig miss Dalrymples problem er.
Doktor, hva er Deres holdning som ekspert i hysteri?
Hvordan vil De beskrive miss Dalrymples adferd?
Det er hevet over enhver tvil at Charlotte Dalrymple er ...
... labil ...
... og temperamentsfull ...
... og til tider korporlig utagerende.
Hun er også den arrigste kvinnen jeg noen gang har møtt.
Takk, doktor. Deres Nåde, i lys av dette utsagnet -
- må jeg anbefale at Charlotte Dalrymple -
- blir innlagt på Chalmsfords lnstitutt for Kriminelle Gale -
- med anbefaling om at livmoren øyeblikkelig blir fjernet.
Jeg var ikke helt ferdig.
Miss Dalrymple er også den mest gavmilde, -
- omsorgsfulle, selvoppofrende, -
- i sannhet kristne kvinnen jeg noen gang har møtt.
Doktor, De har akkurat erklært at hun er labil, -
- temperamentsfull, endatil korporlig utagerende.
Vil De ikke anse det som hysteri?
Altså, etter inngående undersøkelse av pasientene mine -
- og etter grundig ettertanke, -
- er det mitt faglige standpunkt at hysteri er oppdiktet.
Det er bare en ...
En sekkediagnose på maktesløse kvinner, -
- tvunget til å bruke tiden på huslige plikter og selviske, -
- snerpete menn, som ikke vil eller -
- ikke kan elske med dem på ordentlig vis.
Eller ofte nok.
- Unnskyld meg ... - Betjenten ble ikke alvorlig skadet.
Men stor skade skjer dersom hun ble fengslet og skamfert, -
- og England mistet en enestående kvinne, en landet ikke kan unnvære.
Det skal sies, kanskje rommer verden bare en Charlotte Dalrymple.
Heldigvis for oss -
- kan nok ingen lengre lage maken.
I saken Charlotte Dalrymple -
- fins det ingen lettvinte løsninger.
Mr Squyers. Jeg finner at tiltalen for hysteri -
- er mangelfull.
Fikk De rett, måtte vi fengslet alle kvinner med fornuftsstridig lune.
Og det er det overveiende flertallet av kvinner i England, -
- deriblant min egen hustru.
I det andre tiltalepunktet vil jeg nødig skape presedens, -
- idet det dreier seg om politiets sikkerhet.
Miss Dalrymple, for å ha slått en konstabel i tjeneste -
- dømmer jeg Dem herved -
- til 30 dagers fengsel.
Og jeg maner Dem til å handle med meget forsiktig heretter.
Før henne ned.
Miss Dalrymple.
Doktor Granville. Jeg formoder at jeg skylder Dem min livmor nå.
lnteressant tilbud. Noe å tenke på mens jeg ser etter arbeid igjen.
- Kom nå, miss. - De er en god lege. Vær det.
I stedet for å årelate folk -
- har De oppfunnet en maskin som ikke skader noen, -
- og som letter livet for alle som kommer borti den.
Bare få leger kan rose seg av tilsvarende bragder.
Kom nå, miss.
De er en forbløffende kvinne. Et øyeblikk raser og freser De.
- I neste er De rosende og fornuftig. - Jeg er en kvinne som alle andre!
Nei, De er fullstendig ulik alle andre kvinner jeg har møtt.
- Vil De klare Dem? - Jeg har mange venner i fengslet.
Mortimer.
Jeg tenkte nok jeg kunne finne deg her.
Jeg har tenkt over fremtiden.
Jeg lurte på om du kanskje ville lese kraniet mitt?
- Jeg har mistet troen på frenologi. - Emily, jeg ...
- Det er jeg lei for. - Ikke vær det.
Charlottes rettssak var en åpenbaring for meg også.
Jeg har innsett at jeg slett ikke har levd mitt eget liv.
Jeg har levd min fars oppfatning av hva jeg bør gjøre. Frenologi.
Chopin.
- Selv du, Mortimer. - Du virker glad.
Jeg er det. Livet er tross alt det vi selv gjør det til.
Den uforlignelige mr Smiles.
- Han vil jeg savne. - Og jeg vil savne deg.
Så uskikkelig De er. Jeg ville aldri sendt Dem en sånn ...
Nei, ikke engang som julegave. De får kjøpe en selv.
Gud velsigne Dem, frue.
En klok dame kan følge med i tidens nyeste teknologi.
Hyggelig å snakke med Dem. Ring meg når De vil. Farvel.
- Nye muligheter? - Jeg er en paria.
Åpne den.
- Jeg vil ikke ha penger av deg. - De er ikke fra meg. Det er dine.
Det er din andel av pengene fra fabrikanten vår.
Det bærbare elektriske massasjeapparatet.
- Det elektriske massasjeapparatet? - Jeg sa jo jeg arbeidet på noe.
Jeg laget en veldig liten motor, og den fungerte godt.
Så viste jeg den til et par selskaper, og de elsket den.
De selger den direkte til kvinner, til bruk i deres eget hjem.
Jeg trodde ikke selv det ville innbringe så mye, -
- men det er nå et genialt apparat, om jeg må si det selv.
Skjønner du ikke, Mortimer? Nå har du din egen formue.
Du kan få alt du vil.
JULAFTEN HOLLOWAY FENGSEL
Miss Dalrymple.
Doktor Granville.
God dag.
Gledelig jul.
En dag for tidlig, men jeg tenkte De trengte den.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Det må være første gang.
Javel.
Ja!
Får jeg?
Det var herlig.
Det er veldig snilt av Dem.
En ting til.
Se på det som en løslatelsesgave.
De sa engang at 2000 pund kunne endre alt.
- Det mener De ikke? - Jeg er visst rik, ser det ut til.
Og bygningene er fortsatt til salgs.
De er vel fortsatt interessert?
Ja, selvfølgelig. Mer enn noensinne.
Men når jeg er ferdig, holder det ikke med et par tusen pund.
- Blir De aldri fornøyd? - Det holder kanskje til en klinikk.
- Er lønnen god? - Nei, er jeg redd.
- lnteressante tilfeller? - Rutinesaker, vil jeg tro.
Benbrudd, syke barn, trengende kvinner.
Lyder frastøtende. Kanskje noe annet.
Kanskje noe nedi der.
Mon tro om De kanskje lette etter en partner. En likemann?
- Hvis De tror ... - Fordømt!
Charlotte Dalrymple.
Jeg elsker deg.
Vil du gifte deg med meg?
Vær så snill, ikke tving meg til å tigge. Ikke her på gaten.
- Jeg må kysse deg først. - Jeg tror ikke at ...
- Likte du det? - Ja, det var ganske fint.
- Og du? - Ikke ille. Du blir nok bedre.
Hvem skulle trodd det? Charlotte og Mortimer, sammen?
Motsetninger møtes ofte her i livet.
Ja.
Når enden er god, er allting godt.
Frisk luft og spaserturer.
Det er nøkkelen til et våkent sinn og et langt liv.
Hvis De sier det, doktor.
Se. Ender.
- Går det bra, oberst? - Vær tålmodig, Eugenia.
Imperiet ble ikke bygget på en dag.
Noe så durkdrevent.
Hva har du på?
MORO-MOLLY BÆRBART MASSASJEAPPARAT
Diagnosen hysteri ble avskaffet i 1952.
Det bærbare massasjeapparatet ble solgt via postordre.
Den nå batteridrevne vibratoren er verdens mest populære sexleketøy.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2011